Donald Drapers kontor.
Förutom halstablettsanvändare som rökare och förkylda-
-finns en annan grupp som äter dem som godis: hypokondrikerna.
Donald Draper.
Donald Drapers kontor. Hallå?
Jag skulle ju inte anropa dig hela tiden, men du har telefon.
Anropa mig när det ringer, men inte för att fråga om jag vill ha kaffe.
Du ligger ju jämt och sover här inne. Walter Hoffman från The Times.
-Vad gäller det? -Ska jag gå och fråga honom?
Vi är väl klara här.
New York Times...
-Don här. -Walter Hoffmann.
-Jag skriver reklamspalten. -Jag vet. Vad kan jag hjälpa dig med?
Har du hört att Cutler, Gleason & Chaough fått Clearasil?
-Jag följer inte gamla konton. -Först tog de jai alai-förbundet.
-Och nu detta. Kan du förklara det? -Jag tänker inte på det.
Ted Chaough säger: "När Don Draper ser sig i backspegeln ser han mig."
-Du har en delägarlunch. -Vart vill du komma?
-Har du en kommentar? -Officiellt?
Jag har aldrig hört talas om honom. Var det nåt mer?
Nej. Ha en bra dag.
Selma-saken fortsätter. Bör de inte få sin medborgarrättslag?
De fick vad de ville ha. Varför är de inte nöjda?
-Jag hoppas att jag missat allt. -Härmed inleds delägarmötet.
-Sterling, Cooper, Draper, Pryce. -Alla är närvarande.
Då så. Mr Campbell.
Secor laxative har äntligen gått med på att göra en tv-reklam.
Hur lyckades du med det? Du måste ha mjukat upp dem.
-Vi har haft den klienten i 18 år. -Pete har andra nyheter också.
En skolkamrat fick med mig på en middag för Asia Society.
Resultatet blev intressanta samtal och en lunch om Hondas motorcyklar.
De kontrollerar över 50 procent av den amerikanska marknaden.
-De vantrivs hos Grey. -Förståeligt, med "bara" 50 procent.
-"Var är den andra halvan?" -De ska ha möten, bl.a. med oss.
Tre miljoner i möjliga intäkter. Och de ska satsa på bilar också.
-När kan vi få hit dem? -Vi ska inte göra affärer med dem.
-Ursäkta? -En liten pojk som du förstår inte.
Men jag hade många vänner som dödades under andra världskriget-
-av dina nya, gula kompisar.
Bernbach jobbar ju med Volkswagen.
-Kriget är slut, Roger. -Ta hit dr Lyle Evans!
Nu räcker det!
Lucky Strike är toppen. Mötet avslutas.
-Vi röstar väl inte om klienter? -Är nån verkligen emot det här?
-Nej. När kan du få hit dem? -Snarast möjligt.
Vi bör läsa "Blomman och svärdet".
De gör affärer på sitt eget sätt. Bert, du kan väl bistå oss här?
Jag förbereder några punkter. Håll Roger utanför.
-Det är en spännande möjlighet. -Bra jobbat.
Joan, se till att alla får boken. Den ska åtminstone ligga framme.
Vem fan är dr Lyle Evans?
Jag har ingen aning.
En 38-årig unitarisk präst kremerades igår kväll.
Han blev ihjälslagen av vita män som ogillade hans...
Kom in.
-Hej. -Hej.
-Sally? -Hej.
Jag tog med doktorsväskan.
Oj!
-Då går jag. -Ha så trevligt. Vilken är det?
Vilken restaurang? Om jag måste ringa.
-Benihana. -Du ska träffa en tjej, eller hur?
-Ja. -Vad heter hon?
-Bethany. -Det tycker jag inte om.
Det behöver du inte. - Läggdags klockan nio.
-Herregud, vad har du gjort?! -Du ser ut som en mongoloid.
-Är det så illa? -Bobby, läggdags. - Sally, kom hit!
-Nej. -God natt!
Kom hit. Jag är inte arg.
Kom här.
Din pappa kommer att döda mig. Han kommer faktiskt att döda mig.
-Du har kort hår, pappa gillar det. -Du får ändå inte göra så där!
-Gör du och pappa det? -Va?!
Jag vet vad det är. Jag vet att mannen kissar inuti kvinnan.
-Var har du hört det? -Från en flicka på skolan.
-Prata med din mamma. -Jag vill inte.
Du behöver ändå inte veta det nu, så byt inte ämne!
Förstår du att jag ligger mer illa till än du?
Jag ville bara se fin ut.
Kom. Vi ska försöka fixa det här.
-Blir du inte imponerad? -Mitt hår luktar stekt kyckling.
-Gör det? -Sluta...
-Det här stället är väldigt dyrt. -Men inte så intimt.
Tre träffar på fem månader. Jag vet nog varför.
Är det inte den mystiske Don Draper?
-Ted. -Min fru Nan.
-Min väninna Bethany. -Ted Chaough.
-Don Draper. -Ett nöje.
Howard Moses filmar Clearasil åt oss. Har du jobbat med honom?
-Inte än. -Vi två hade tydligen samma idé.
-Vad pratar du om? -Honda, så klart.
Tror du resten av turisterna här jobbar på J Walter Thompson?
Det lär nog stå mellan oss. Och den bäste kommer att vinna.
-Ha en trevlig middag. -Det ska vi.
-Vad håller du på med, Ted? -Mitt jobb.
-Vem är han? -En fluga jag försöker vifta bort.
De har inte gjort hälften så mycket som vi.
-Men han ser oss som jämlikar. -Han kan då inte mäta sig med dig.
Hallå? Vi ska väl inte låta det förstöra kvällen?
Nej.
-Kan du använda såna? -Ja.
Kan du lära mig?
-När la de sig? -Jag är så ledsen.
-Är de fortfarande uppe? -Nej, men...
Jag såg på tv med Bobby...
-...och Sally klippte av sig håret. -Va?
-Det ser inte bra ut. -Lämnade du dem ensamma?
-Hon var i badrummet. -Du skulle ju passa dem!
Gå inte dit. Hon har äntligen somnat.
Fattar du vilken skit jag kommer få höra från deras mor?
Jag är ledsen. Jag försökte fixa det men hon behöver nog en frisör.
-Varför gjorde hon det? -Hon ville nog se äldre ut.
Som Hayley Mills.
-Jag borde inte... -Se det som ett avgångsvederlag.
-Du... -Jag vill inte ha dina råd.
God natt.
Det är nog ungarna.
-Hej, mamma. -Har ni haft det bra?
Ja.
Ta av dig mössan.
-Låt mig förklara. -Vad har hänt?!
-Klippte du henne? -Jag klippte det.
-Hör du! -Betty!
-Det var en olyckshändelse. -Var det där nödvändigt?
-Förlåt. -Gå till ditt rum! Nu!
-Det ordnar sig. -Bobby, ta med din lillebror ut.
-Du hade inte behövt slå henne. -Du har rätt. - För det hjälper inte!
Du ska ta skolfoton. Och glöm att sova över!
-Barn gör sånt. Gjorde aldrig du det? -Jag ville ha långt hår.
När min mor var arg på mig hotade hon att klippa av det. Var var du?
-Barnvakten var ouppmärksam. -Du kan inte passa dem en sekund.
-Det är som att lämna dem ensamma. -Och du är så duktig?
Ta henne till frisören. - Hej då!
-Betty... -Henry, säg inget.
-Jag önskar att han var död! -Tror du inte jag känner likadant?
Jag var skild, Betty. Mina helger med Ellie var heliga.
Men han kan inte ens hålla sig hemma en kväll!
Och vem vet vem som passade henne? Nån sekreterare eller nån hora!
Men...
Det var hans fel. Inte Sallys.
Och småflickor gör såna saker. Inte bara skilsmässobarn.
Jag vet.
Det var impulsivt. Jag ska be om ursäkt.
Jag har haft en flicka i den åldern. Att straffa henne gör det bara värre.
Så när du ber om ursäkt, säg att hon ska få gå till frisören...
-...och att hon får övernatta. -Belöna henne? Menar du det?
Ja.
Du är en mjukis.
Sterling Cooper Draper Pryce.
Där är du ju. Hondamötet är idag. Cooper har informerat om etiketten.
Vi måste bara undvika att ge kritik eller råd.
Jag träffade Ted Chaough. Hur kom de med och varför visste inte du det?
Det står mellan JWT, CGC och oss.
Nu måste jag slå in paket och slänga ut krysantemerna.
De symboliserar tydligen död. Så mycket motstridig information...
Låt mig visa er runt.
Kontoren är väldigt moderna. Vår byrå tänker framåt.
Kontoret är nytt eftersom de tänker framåt.
-Det här kallar vi skaparrummet. -Det är här allt händer.
-Det blev för svårt. -Säg bara nånting.
Jag vet inte vad rummet är till för.
Joan Harrison, vår chefsvärdinna. - Ichiro Kamura och Hachi Saito.
Trevligt att träffas. Ingen har väl tagit er till Benihana?
-David Ogilvy. -Jag har en lista med bra stekhus.
Varför ramlar hon inte framåt?
-De är inte särskilt subtila. -Nej, det är de inte.
Vi ser mycket fram emot presentationen.
Inte nu, hoppas jag.
-Vi vill ha fler motorcykelförare. -Och det ska vi försöka uppfylla.
Och nu när vi är färdiga hoppas vi att ni mottar våra blygsamma gåvor.
Det kan jag inte.
-Ett litet tecken på uppskattning. -Nej tack.
-Vänligen, ni är våra gäster. -Tack.
-Öppna den. -Nej. Senare, naturligtvis.
Det är en cantaloupmelon.
Johnnie Walker Red.
-Tack så mycket. -Tack.
Ursäkta, jag visste inte om det här mötet.
Men vissa älskar ju överraskningar. Ursäkta, mina herrar.
Men ingen hade informerat mig. Jag blev utskickad på en lunch.
Den dök upp i sista minuten, och nu närmar vi oss slutet.
De fattar inte att det är slut förrän man släpper den stora. Två gånger.
Mötet är inte slut. Vi måste presentera reglerna.
Är det ni som dikterar villkoren nu?
Mr Kamura. Mr Saito. Det här är Roger Sterling.
Det här är deras tolk, Akira Takahashi.
Vi ger varje reklambyrå 3 000 dollar-
-till en tävlingsbetonad presentation.
I paketet ligger tävlingsvillkoren.
Vi vill inte ha några villkor. Det ska vara villkorslöst.
-Akira, berätta vad jag sa. -Sluta. De är våra gäster.
Tror ni att ni kan hunsa oss? Vi slog er, och vi slår er igen.
Vi vill inte ha er japanska skit. Och därmed:
Sayonara.
Om ni bara anade min skam.
Hans fru är mycket sjuk och han har druckit mycket.
Säg att vi ser fram emot deras presentation.
Ni har fått våra regler. Vi ser fram emot er presentation.
-Du får inte döda det här kontot. -Det kanske dödar sig självt.
Tänk på vad vi kan göra för dem. Se på motorcyklarna, de älskar design!
Så länge mitt namn står i lobbyn väljer jag affärspartners.
Och jag har bättre anledningar än du hade med Jantzen.
Jag lovade många du aldrig får möta att inte göra affärer med dem!
-Vad håller du på med? -Du var inte där. Eller nånstans.
-Du förstår inte. -Det har gått nästan 20 år.
Världen har gått vidare. Det här är inte samma människor.
-Jag är ju samma person! -Jag vet nog vad du sysslar med.
Du använder patriotism för att hindra mig från att ordna ett konto.
För då blir vi mindre beroende av Lucky Strike, och därmed av dig.
-Din lille skit... -Roger!
-Få ut honom härifrån. -Vi andra försöker bygga upp nåt.
Han har rätt.
Du vet vad du måste göra.
Var hade du gömt ett mynt? Du hade spenderat det, eller hur?
Jag vet var det är, och jag ska berätta det.
Låt oss ingå ett avtal. Släpp dem och behåll mig, så berättar jag.
-Jag lovar. -Nej.
-Då blir det inget avtal. -En av er ska berätta var myntet är.
-Vad gör du? -Ingenting.
Laura. Gå upp.
Ligg kvar, jag går och öppnar.
Vad är det för fel? Är hon sjuk? Jag kunde ha hämtat henne.
Nej, pyjamaspartyt slutade tidigt.
Jag skulle vilja prata med Betty.
Okej. - Älskling!
-Är allt som det ska? -Nej, det är det inte.
Kan du lämna oss ensamma en stund?
Sally uppförde sig opassande.
Vad gjorde hon?
Hon satt på soffan i tv-rummet och lekte med sig själv.
-Va? -Jag vet inte vad som pågår här...
...men sånt uppförande tillåter vi inte i mitt hem.
Jag är...
...väldigt ledsen för det beteendet. Det är Sally också.
Jag skulle ha gjort samma sak.
Nåväl. Jag beklagar.
Jag borde åka.
Vad är det för fel på dig?
Man gör inte såna saker! Inte ensam, och särskilt inte inför andra!
-Nå? -Jag gjorde inget.
Ljug inte, för då klipper jag av dig fingrarna!
Sov nu. Vi pratar om det här imorgon.
Vad hände?
Jag skäms så.
-Jag är så generad. -Vad hände?
Hon kom på Sally...
...när hon lekte med sig själv.
Vad är det för fel på henne? Den där kvinnan kommer att berätta för alla.
Varför gör hon så här?
Jag sa ju att om det blev värre så finns det en lösning.
Jag vill inte det.
-Det är det ena efter det andra. -Vad är det för fel på henne?
Det kanske är dags att låta en expert svara på det.
-Jag gick till en psykiater en gång. -Va? Varför det?
För att jag var olycklig. Och jag tror inte det hjälper.
Eleanor skulle ha haft det ännu värre utan en.
Det finns särskilda för barn. Vi fick vår genom skolan.
Inte för att jag tror att det är nåt fel med henne.
Men det sliter hårt på dig också.
-När gick du? -För flera år sen. Jag var uttråkad.
-Kan vi lämna det nu? -Givetvis.
-Hur går samtalet till Kalifornien? -Tyvärr, inget svar.
-Herrarna Peters och Pryce väntar. -Skicka in dem.
Det går bra, men de gör allt baklänges.
Min kontakt Masao kallade mötet en gigantisk katastrof.
-Men sen... - Lane. -20 minuter senare ringde han mig...
-...och bokade presentationen. -De är nog vana vid såna som Roger.
Roger har nåt att säga.
Mr Cooper och mr Sterling.
Jag inser att jag inte bör hindra oss från att få klienter.
Vid nästa konto har ni mitt fulla stöd.
Och?
Jag vet att det är länge sen, och jag borde lägga det bakom mig.
Och... Ja, det är ju slut.
Din ånger hade inte hjälpt, men som tur är bokade de ett nytt möte idag.
-Det betyder inget. Det är slut. -Nej, Bert. Vi har ett möte.
De förväntar sig troligen att vi ska dra oss ur.
Hur kan du tolka det så?
Har vi mottagit nån gåva?
-Vi borde ha fått en igår. -Jag har inte fått nån.
-Har jag fått några paket idag? -Ja.
Kan du komma in med det, tack?
-Det står "Don" på det! -Ge honom det.
"'Help me, Honda.' Hälsningar från Teddy Chaough."
-Vi fick alltså ingen gåva. -Såna är de.
De vill att vi ska buga och be om att bli halshuggna på grund av vår skam.
-Hur kan du beundra de där odjuren? -Håll käft! Du förolämpade dem!
Vi väntar barn!
Jai alai, Clearasil och nu Honda. Chaough vinner igen.
-Han kommer inte att vinna. -Slösa inte bort mötet.
-Vi måste fånga deras uppmärksamhet. -Har du nån idé?
Nej, men jag ska få en som vi ska göra en hel reklamfilm av.
Reglerna förbjöd oss att visa upp färdiga arbeten.
-Regler är till för att brytas. -Inte när det gäller japaner.
-Det är klart vi kan imponera på dem. -Vi har bara 3 000 dollar.
-Det räcker till fyra sekunder film. -Är det inte värt att satsa lite?
Av vad? En sån reklam äter upp budgeten för resten av året.
-Och det är bara mars. -Jag skulle ha satsat allt...
...om vi inte redan varit chanslösa. Men det är vi.
Kom, Bert.
-Hallå. -Är du ensam?
-Vad vill du? -Jag ville inte ta det på telefon...
...men vi anser att Sally borde gå till en psykiater.
-För att hon klippte håret? -Nej, det är allvarligare.
Jag säger det för att jag hittat en via skolan. En barnspecialist.
-Vad gjorde hon? Brände ner huset? -Hon masturberade inför en vän.
Tycker du det verkar normalt?
Verkligen? En pojke eller flicka?
Spelar det nån roll? Doktorn behöver prata med oss. Individuellt.
-Varför ringer du om allt är bestämt? -Jag trodde du skulle bry dig.
Det gör jag. Men varför kan inte du prata med henne?
Jag vet inte vad jag ska ta mig till. Bara lättfotade flickor gör sånt!
-Hon är tio år gammal. -Hon förstår mycket tack vare dig.
-Va?! -Håll dig i skinnet när hon är där.
Du delar säng med en annan man och släppte in honom i hennes hem.
En man. Hur många har du haft i din ungkarlslya?
-Vem var barnvakten? Jag är gift. -Lyssnar du nånsin på dig själv?
Jag lämnar all information till din sekreterare. God natt.
Ja!
Har du sett de här? Hur funkar den?
Jag undrar hur du funkar. - Joan, Pete och Peggy.
Rör den inte. Jag vill se hur länge den håller på.
Vad är det för fel?
"En man vanäras av att bli offentligt förlöjligad och avvisad."
-Är det från en lyckokaka? -Det är från boken ni skulle ha läst.
-En reklamfilm gör oss bankrutt. -Och är emot reglerna.
Glöm reglerna. CGC är lika stora som vi, så de har inte heller råd.
-Så alla är bankrutt. -Chaough sa att han jagar mig.
Jag tänker svänga vänster, utför ett stup.
Tror Chaough att jag gör en reklamfilm kommer han att göra en.
-Så hur ser kampanjen ut? -Vi ska inte göra nåt.
-Han ska bara tro att vi gör nåt. -Tänk om hans reklam blir fantastisk.
-Då får han kontot. -Överlåt det åt mig.
-Hon sa att du var otillgänglig. -Det stämmer.
Clearasil avslutas först på fredag. Kan ni skjuta på det?
-Det låter intressant. -Howard, detta kräver diskretion.
Naturligtvis.
Det blir fyra-fem dagar. - Ett ögonblick!
Kan du öppna?
-Ursäkta, kan jag ställa den här? -Senare.
-Ursäkta. -Ingen fara.
-Du såg inte det där. -Givetvis inte.
-Det var Draper, inte sant? -Ja. Åter till saken.
Det blir tolv scener, en med en folksamling.
Du ska filma på Staten Island-färjan och på en avspärrad 5th Avenue.
Jag hade gärna gjort det här, men just nu är jag för upptagen.
Jag vill ändå hellre göra din Honda-film.
Jag har ingen. Varför ringde de fastän de visste att jag bokat dig?
-Hur har de råd med det? -Skicka in han som jobbat för Draper.
Förväntning.
Spänning.
En Honda far genom en t-banetunnel med tåget hack i häl.
Han ser hela tiden om, tåget rusar mot honom!
Han bär en racinghjälm. Sen kör han uppför trapporna.
-Klarar de det? -Det fixar Howard.
Han kommer ut på trottoaren, stannar, fäller ner stödet, tar av hjälmen...
-Och han är en hon. En blondin. -En strålande idé!
Vi tar med en kille i hjälm på mötet, men egentligen är det en sexig tjej.
Vi har bara 3 000 dollar. Vi kan inte filma ett skit.
-Hur länge jobbade du för Draper? -Drygt två år.
-Bröt han mot konkurrensreglerna? -Jag vet inte.
Men han anser sig definitivt stå över reglerna.
-Gillar han att spela spel? -Han sätter sig in i andras tankar.
Jag vet inte... Han är ett geni.
Pratar du så om mig också?
Stick och jobba för din pojkvän. Ut!
Och ge mig 20 ord för finnar. Ut!
Ring Barbara angående Howard. Kontakta stan och ordna en t-bana.
Hur står det till?
-Ursäkta, kan jag hjälpa er? -Vi är försenade.
Det är ni inte. Stängd inspelning. Beklagar.
Du skrämde mig.
Vilka matar du idag?
Royal Travellers. Samsonite.
-Det här är som en kokosnöt. -Var försiktig.
En av dem var trapetsartist. Han tjänade mer på en timme här-
-en på en vecka på cirkusen.
-Har du provat det här? Sake? -Nej.
Hur klarar ni att dricka som ni gör? Jag skulle somna.
Hur är det att vara trapetsartist? Eller frågade du bara om hans bagage?
Det är gott.
Han var förvånansvärt blygsam. Hans far är bättre än han.
-Sa han det? -Det är en del av mitt jobb.
Folk berättar mycket för en intresserad främling.
-Varför måste alla prata om allt? -Jag vet inte, men de gör det.
Och oavsett vad som händer när de pratar, så mår de bättre efteråt.
Har du barn?
-Nej. -Vad jobbar din man med?
-Jag är inte gift. -Men du bär ju...
-Är du frånskild? -Nej.
Den här fungerar som stoppskylt.
Jag är på många kontor, och den har hindrat många distraherande samtal.
Men du berättade för mig.
-Har du barn? -Ja.
Två pojkar och en flicka. Ett och ett halvt, sju och tio år.
Det är säkert svårt att vara ifrån varann.
Jag träffar dem för sällan. Och när vi ses vet jag inte vad jag ska göra.
Och när jag lämnar av dem känner jag mig lättad.
Och sen saknar jag dem.
Jag beklagar.
Det går inte bra.
Min exfru anser att min dotter behöver en psykiater.
Och jag antar att du är emot det.
Jag vet inte.
Jag har inga bevis, men om du älskar henne och hon vet det-
-så kommer hon att klara sig bra.
Tack för drinken. Jag borde bege mig.
Fejkmiddag med fejkmaken?
God kväll.
Ni sa i telefon att det varit ett händelserikt år för familjen.
Jag vet att det gick fort, men barn har ju en annan tidsuppfattning-
-och Henry tycker om den. Han har en dotter, en enastående ung kvinna.
Jag vill gärna träffa Sally och tala med er och er exmake.
Jag betvivlar att ni får träffa honom. Han är inte så intresserad.
Är den senaste händelsen den som bekymrar er mest?
Skilsmässan bär den största skulden.
Men hon har förändrats ända sen min far dog.
Han bodde hos oss en kort tid.
De stod varann väldigt nära.
Jag önskar att han fått träffa Henry. Det är min make.
De hade kommit bra överens.
Min mor...
Hade jag gjort det Sally gjorde... Min mor var väldigt sträng.
Min bror sparade pengar och köpte en nudisttidning.
Han visade den för mig. Mor fann den och spikade upp den på hans dörr.
Ni, då?
Jag... Jag var diskret och växte ifrån det.
Jag förstår.
-Dr Keener... -Säg dr Edna. Det gör barnen.
Jag vet naturligtvis att barn gör sånt. Men inte bland andra.
Det känns som om Sally gjorde det för att straffa mig för allt.
-Det måste vara en hemsk känsla. -Det är det.
Tro mig, jag var tvungen att skiljas.
Jag tyckte att de behövde stabilitet i livet.
Men hon förstår inte att det i slutändan kommer att vara bättre.
Det låter som om ni också borde prata med nån.
Nej, jag mår bra.
Det vore bra om ni och jag sågs en gång i månaden.
För att diskutera Sallys framsteg.
Kommer ni att berätta vad ni pratar om?
Nej.
-Och vice versa. -Så bra.
Låt oss börja med fyra dagar i veckan. Jag hämtar min kalender.
-Var är din film? -Vilken film?
-Jag hörde att den blev kass. -Det blev för dyrt.
Då är det kört, Donny. Du slår då inte mig med snack och några skisser.
Sterling Cooper Draper Pryce. Donald Draper.
Var är mr Cooper och mr Campbell?
-Och vithåret. -Och Sterling?
De kunde inte komma.
Ni skapade dessa regler för att jämna ut kampen.
Det står specifikt: "Inget färdigt arbete."
Vad jag förstår har inte alla följt det.
Jag vill inte vara delaktig i en sån tävling.
-Så vi drar oss ur. -Vad sa han?
Han sa att han drar sig ur. Ni följde inte era egna regler.
Tack för att ni tog oss i åtanke. Ha en trevlig eftermiddag.
Speakern till Lucky-reklamen har fått lungkongestion.
Sätt underbarnet på det. Pete.
Ta en drink. Det får mig att se yngre ut.
-Tyck inte synd om dig själv. -Jag tycker synd om oss alla.
-Don är där och kapitulerar nu. -Sluta nu.
Det fanns en grabb på vår jagare. Menige Brycen.
Han var poet. Och under...
Roger. Jag vill inte höra. Min man rycker in när som helst.
Hur lär han må när en Pete Campbell går till en vietnamesisk läkare?
När blev förlåtelse viktigare än lojalitet?
Jag vet att det är förfärligt och aldrig kommer att verka länge sen.
Men ni stred för att göra världen tryggare. Och ni vann.
-Och nu är den det. -Tror du verkligen det?
-Det måste jag. Var det nåt mer? -Nej.
God eftermiddag. Din dotters psykiater ringde.
Var snäll och sänk rösten.
-Gratulerar! -Jag pratade nyss med mr Saito.
Honda hade aldrig tänkt lämna Grey.
Men av de tre prinsarna var du den mest charmerande.
-Vi får deras lilla bil. -Och CGC?
-Ute ur leken. -Vi krossade honom.
Ditt knep var... Otillbörligt.
-Jag lät dig bara fortsätta... -Lät mig?
Tror du att Joan kan hyra studioplats utan att prata med mig?
Jag tillät det för att vår framtid hänger på mr Chaoughs frånfälle.
Tackar du mig eller ger mig en reprimand?
-Du tog en stor risk. -Vi tackar dig.
-Låt höra vad du vet om bilen. -Max varvtal är 9500...
-...men den har bara 57 hästkrafter. -Va?
Det är en motorcykel med dörrar. Det trevliga är att den har rutor.
Så man ser hjärnan stänka på dem när man krockar.
De jobbar på den. Skål!
Hej, Sally.
Jag är dr Edna. Varsågod och kom in.
Översättning: Anders Enerlöv www.broadcasttext.com